Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): diplomová

Posudek (co se nehodí, škrtněte): oponenta

Práci hodnotil(a): PhDr. Miloš Ševčík, Ph.D.

Práci předložil(a): Tereza Doskočilová

Název práce: Anselmovy důkazy Boží existence a námitky vůči nim ve středověké filozofii

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Domnívám se, že cíl práce se podařilo částečně splnit.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Je zapotřebí zdůraznit, že zvolené téma diplomové práce je značně náročné. Ke skutečně zdařilému zpracování tohoto tématu by bylo zapotřebí značné průpravy ve středověké filozofii, rozsáhlého a dlouhodobého studia, a to samozřejmě včetně studia primárních textů v latině. Jestliže jsou tyto předpoklady pominuty, může být zpracování tohoto tématu v určitém ohledu přijatelné, nemůže však být skutečně úspěšné.

Rozbory Anselmových důkazů Boží existence a zejména rozbory jejich reflexe u jiných středověkých myslitelů jsou v řadě ohledů v diplomové práci nedokončené. Například uvedení a rozbor Gaunilovy argumentace proti Anselmovu důkazu vychází do „prázdna“. Autorka práce sice správně uvádí, že Gaunilo kritizuje přechod z řádu myšlení do řádu bytí, který je z jeho hlediska obsažen v Anselmově argumentaci, její obhajoba Anselma však končí u předem zřejmé skutečnosti, že Anselm si byl rozdílu mezi způsobem existence v myšlení a existence bytí vědom. Takový závěr samozřejmě nemůže čtenáře uspokojit a sugeruje mu myšlenku, že něco v práci chybí.

Taková myšlenka však při četbě práce vyvstává opakovaně. Autorka práce používá v souvislosti s představením a rozborem Anselmových důkazů poměrně značného množství sekundární literatury. Práce s ní je však poněkud chaotická, autorka odkazuje na autory, kteří Anselmovy myšlenky analyzují, kritizují nebo obhajují, a z textu práce není často vůbec zřejmé, zda názory těchto autorů diplomantka přijímá či odmítá. Práce se tak jeví jako roztříštěná, jeví se jako text, ve kterém zcela zanikl hlas autorky, který by všemu dával určité směřování či jednotný smysl.

Problémem je to, že v řadě pasáží práce nahrazují informace čerpané ze sekundární literatury to, co by mělo být získáno studiem literatury primární. Výsledkem však není jen útržkovitý charakter textu, ale i chyby, kterým se pravděpodobně není možné při zvoleném způsobu práce vyhnout. Například v případě uvedení hlavních myšlenek ontologie Tomáše Akvinského hovoří autorka o „esenci“ jako o „jakési individuální existenci či zjednodušeně řečeno vnitřní podstatě“. V případě takové formulace se však samozřejmě do značné míry stírá zásadní rozdíl mezi esencí a existencí a nabízí se také otázka, co je zmíněná vnitřní podstata a jakým způsobem se liší od implikované podstaty vnější.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Práce vykazuje řadu zvláštností i závažných formálních nedostatků. Některé ze zvláštností vyplývají ze způsobu, kterým je práce napsána. Autorka práce například samostatně neshrnuje důkazy vyslovené Anselmem ve spisech Monologion a Proslogion a využívá k tomu sekundární literaturu. V těchto citacích jsou uvedeny i citace z příslušných Anselmových textů v latině, se kterou však autorka na jiných místech nepracuje, neuvádí například ani originální znění Anselmových důkazů. 

Závažnější nedostatek však nacházím v poslední kapitole práce, která je věnována názorům Dunse Scota. Autorka na řadě míst cituje ze spisů Dunse Scota, v některých případech však neuvádí přesně z jakých. Nedozvíme se to ani ze samotného textu práce, ani z poznámek pod čarou, ve kterých se odkazuje jen na knihu Stanislava Sousedíka, jejíž název je ostatně opakovaně uváděn nesprávně. 

Za zmínku stojí i značné množství překlepů a dalších drobnějších formálních nedostatků.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Z textu je zřejmé velké nasazení autorky, velký zájem o zvolenou problematiku, která je skutečně velice složitá, ale i to, že autorka se při psaní práce už mnohému naučila a o mnohém poučila. Celkově se domnívám, že práce představuje výsledek pokusu zvládnout náročné medievalistické téma, a to dokonce – jak se ze samotného textu práce jeví – bez dostatečné znalosti latiny. Charakter výsledku tomu odpovídá. Přes nespornou snahu autorky je předložená práce spíš jakýmsi kaleidoskopickým záznamem názorů na Anselmovy důkazy Boží existence a jejich interpretaci u některých středověkých filozofů než samostatným výtvorem, v kterém by byl zformulován vlastní názor na toto téma. Místy jsou formulace autorky dokonce chybné či zavádějící. Za významný problém však považuji i neúplnost odkazů do literatury v poslední kapitole práce.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Co je esence v pojetí Tomáše Akvinského?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

Dobře.

Datum: 	18. 5. 2012 							Podpis: